Zovem se Qintus Dias.
Rimski sam vojnik.
I ovo nije ni početak niti kraj moje priče.
Dvije godine na granici.
Ovo mjesto je šupak svijeta.
Čak nas i zemlja želi mrtve.
Centurione Dias, previše je hladno za stajanje na straži.
Nisam na straži. Samo se pitam što je tamo.
Patrole se vraćaju u zoru. Trebao bi malo odspavati.
Što smo duže ovdje, dublje nam se hladnoća i vlaga uvlače u kosti.
A kiša samo pojačava ujed sjevernog vjetra.
Dok gubimo hrabre ljude od zarazne šepavosti i promrzlina,
kralj Picta, Gorlacon
šalje svoje ratne pohode na prepade duž granice.
Gospodo. - 'Veče, gdine.
Hladna noć na frontu.
Moj otac je vjerovao, da bi stvarno pobijedio neprijatelja,
moraš ga poznavati bolje nego sebe.
Ovog neprijatelja dobro znam.
Izlažu se koliko im snaga dozvoljava,
i ne daju se uvući u otvorenu bitku.
Umjesto toga, rovare po rani dok krvarimo,
skrivajući se u sjenkama kao zvijeri,
napadaju jako i brzo a onda se povlače u noć.
Kada svane zora, brojimo naše gubitke
i sijemo zemlju s našim mrtvima.
Ovo je nova vrsta rata, bez časti i bez kraja.
Brže! Brže!
Marcuse, jaši u Agricolu!
Vrata. Miči se!
Miči se, vojniče!
Gratuse. - Spasi se.
Virilus! Virilus!
Pobjednik.
Tako treba! - Da!
Opet!
Dosta!
Dobro si se borio, pij sada sa mnom.
Septuse, još pića.
Opet, Viriluse.
Pijan si. Odvratno pijan.
I ne previše pametan.
Zar deset puta nije dovoljno da shvatiš kada si pobijeđen?
Proklet bio! Opet!
Još jednom!
Septuse, ti sudi. I čuvaj mi bok.
Hajde!
Virilus! Virilus! Virilus! - Pobijedi ga.
Virilus. Virilus.
Gubitnik.
Septuse?
Što čekate, naređenje?
Zaglaviti tamo!
Jebo te, ovo brzo otrežnjuje!
Kada će ljudi naučiti da se ne zajebavaju s Devetom?
Neki kažu da nije po pravilima biti viđen kako piješ s Legijom.
Septuse, prijatelju stari, zaboravljaju.
Ja jesam čovjek Legije.
Vojniče, da li si se borio? - Borba je moj posao.
Imam poruku za vašeg generala.
Pokaži mi gdje je prije nego te išibam.
Tko si ti?
Osobni glasnik guvernera Agricole.
Predlažem da siđeš s konja i daš mi poruku
prije nego što ja tebe išibam!
Generale! Bilo bi mi zadovoljstvo.
Sva odsustva su otkazana.
Agricola mobilizira Devetu. Idemo u rat, Septuse.
Obavijesti izaslanike da podignu logor i obavijeste ljude.
Oprostite, generale... - Odmah se vrati Agricoli.
Reci mu da krećemo za sat vremena. - Razumijem, generale.
Prokletnici!
Vrijeme je za umiranje, rimljanine.
Aeron.
Gorlacon. Bio je farmer prije nego što su mu ubili ženu.
Onda je ostavio plug i prihvatio se mača.
Promijenio je način borbe Picta. Upalilo je.
Preokrenuo je plimu, što ga je učinilo kraljem.
Što je Agricola smislio za moj narod?
Proklet bio, Pictu! - Kada će poslati legije na sjever?
Ja sam vojnik Rima! Nisam izdajnik!
Rim će te natjerati da krvariš zbog ovoga.
Prvo ti, Centurione.
Nije me briga kako ćeš, samo ih zbriši.
I dovedi mi Gorlacona u okovima.
Guverneru, vi ste političar, ja sam prost vojnik.
Ali nisam toliko prost da ne vidim kako želite nazad u Rim.
Moje kosti vape za Rimom. Ovo mjesto je groblje za ambiciju.
I ljude.
I neću žrtvovati svoje ljude da bi bili piuni u vašoj igri.
Jasno mi je.
Budimo iskreni, generale.
Osvajanje Britanije je izgubljena stvar.
Jednim žestokim udarcem, to bi se moglo promijeniti.
S Devetom legijom pod vašim zapovjedništvom,
mogli bi slomiti neprijatelja.
Vi i vaši ljudi mogli bi se umiroviti uz bogatstvo i slavu.
Moji ljudi imaju i previše slave.
Dovoljno da ne poslušaju direktnu zapovjed?
Pa...
Da bi ubili zmiju, morate joj odsjeći glavu.
Moram pronaći Gorlacona.
U tu svrhu, imam nešto posebno na umu.
Generale Virilus, upoznajte Etain, mog Briganteskog tragača.
Ne može govoriti, ali može pratiti svakog na ovom tlu.
Kunem se da je dijelom vučica.
Ispričavam se zbog teatralnosti, ali htio sam iskazati poantu.
Robovi se bezvrijedni. Povjerenje je neprocjenjivo.
Ne znam da li da se borim s njom ili da je...
Nema je, nije gluha!
Imam svoje tragače. - Ne kao što je ona!
Poznaje Picte. Zna njihove običaje, zna njihova skloništa.
Vodiće vas kroz planine.
Zašto tamo sjedi?
Gleda te cijele noći. - Primjetio sam.
Ne skida oči s tebe.
Hej ti, dođi.
Nema je, budaletino glupa.
Nema jezik u ustima, budalo. Ne bih joj prilazio preblizu.
Nema jezik, to je odlično, ima više mjesta...za ovo.
Budi pažljiv. - Oh!
Mislim da je to "odjebi!" na jeziku Picta.
Sigurno je dobar tragač kad je uspjela da nađe tvoju alatku.
Mislim da je ljubav u pitanju.
Morat ću prekinuti s mutavom za sada.
Izvijesti.
Tri Picta, jahači, i još jedan, zatvorenik, pješaci.
Mislim da bi mogao biti Rimljanin.
Centurione Remus, povedi kolonu!
Ostani dolje! Ostani dolje!
Lezi dolje!
Ništa nećemo izvući od njega.
Ne možemo uzimati zarobljenike na maršu. Znate što treba.
Glava ili pismo?
Glava.
Pobijedio sam.
Oprosti, kompa. Naređenja su naređenja.
Hej?
Hvala bogovima da ste me našli.
Ne zahvaljuj bogovima. Zahvali njoj.
Etain, naš izviđač, Pict. Ona te je pronašla.
Kako se zoveš, vojniče?
Ja sam Quintus Dias.
Zamjenik zapovjednika. Inch-tuth -il pograničnog garnizona.
Ispričavam se što nismo stigli ranije.
Da li ste vi zamjena? - Ne baš.
Ja sam Titus Flavius Virilus. zapovjednik Devete legije.
Ovdje smo kako bi vodili rat.
Onda ćete ga i imati.
Generale. - Centurione Dias.
Sada već sličite na Rimljanina. Kako se osjećate?
Ogrebotine i modrice, gospodine. Ništa što vremenom neće zarasti.
Ponekad postoje ožiljci koji se ne vide.
Pobjegli ste iz kandži Gorlacona.
Ali moram Vas zamoliti da se vratite s nama u lavlju jazbinu.
Najbolje je vratiti se u borbu, generale.
Tako bi rekao vojnik. - Gladijator.
Moj otac je bio Scipio Dias.
Gledao sam borbu kojom je sebi izborio slobodu.
Bio je veličanstven.
Naučio me je kako se boriti, kada birati svoje borbe.
Dođite upoznati ljude.
Septuse. - Gospodine?
Dajte čovjeku piće. Mislim da je zaslužio.
Pridružite nam se. Ugrijte se. Popijte zarađeno piće.
Hvala.
Sutra ćete jahati pored mene.
Možda me naučite nešto o gostoprimstvu Picta.
Thax. Bothos. - Gospodine.
Septuse, idem u obilazak. - Gospodine.
Dobra večer, generale. - Niti riječi ne razumijem ove Picte.
Ako me uhvate, gotov sam!
Nikada nisam vidio generala kojega njegovi ljudi toliko vole.
U treningu, on nam je učitelj, u gozbi, on nam je otac,
u redovima, on nam je brat.
A u borbi on je Bog kome se molimo za spas.
Gdje ste to pročitali?
Zapisano je na zahodu, gospodine.
Vjerojatno je sam napisao. - On je bezobziran prokletnik.
I umro bih za njega bez oklijevanja.
To je klopka!
Kolona! Formiraj se!
Brzo! Požurite!
Sjašite! Odvedite konje otraga!
Skupite se! Brzo!
Mirno, dečki. Štitovi!
Pripremi se!
Što god izađe iz te magle, dečki, održat ćete liniju.
Quintuse, odjaši otraga.
Reci centurionu Remusu neka povuče kolonu nazad.
Napravi mjesta. - Pazite i dalje!
Spremite se!
Pazite.
Drži liniju!
Oduprite se!
Quintuse. - Bothos.
Uspjeli ste.- Da. Ovaj čovjek mi je spasio život.
Brick, ovamo.
A general? - Ne.
Moramo dalje.
Možete li? - Da.
Hajdemo.
Krenimo dalje.
U kaosu bitke,
kada tlo pod vama postane klizavo od krvi, povraćanje, pišanje,
i iznutrice prijatelja i neprijatelja postanu slične,
lako je okrenuti se bogovima za spasenje.
Ali vojnici su ti koji se bore i oni su ti koji umiru.
A bogovi tu nikada ne umoče svoje noge.
Thax.- Hvala bogovima da su neki od nas uspjeli.
Samo ti?
Macros, druga kohorta.
Leonidas, mlađi izviđač i potrčko.
Samo smo mi ostali? - Nadmudreni smo.
To je sve. Vrijeme da idemo kući.
Trebamo naći generalovo tijelo. Zaslužio je bolji grob od ovoga.
General je živ.
Siguran si? - Vidio sam kako ga odvode u okovima.
U kom pravcu? - Na sjever.
Onda idemo na sever. - Ići ćete za Pictima?
Imaju patrole koje češljaju šume za preživjelima.
To je kao da si sami prerežemo grlo.
Ako je general živ, to nam je dužnost.
Odkud si ti izašao? - Iz kuhinje.
Dobar posao, vojniče.
Zovem se Tarak.
Nisam vojnik, samo kuhar.
Više ne.
Snađi se kako znaš, za namirnice i oružje.
Odbacite oklope. Putovati ćemo olakšani.
Sranje! Taj Macros zna trčati.
Bio je trkač maratona prije nego se pridružio vojsci.
Otkud to znaš?- Mi spremamo hranu, mi znamo sve.
U zaklon.
Znao sam da ne trebamo vjerovati onoj kučki.
Znam gdje vode generala.
Krenimo.
Ovuda. Pećina.
Penjite se uzbrdo. Penji se!
Evo, malo hrane.
Ne!
Kape smrti. Ubijaju za minutu.
Neuvježbanom oku izgledaju slično ovima, koje su ukusne.
Hvala.
Tarak. Ti si Assyrian, zar ne?
Da.
Ali to mi nije pravo ime. Dato mi je.
Kako se stvarno zoveš? - Sumnjam da bi ga izgovorili.
Potiče iz planina Hindu Kusha gdje sam rođen.
LeonidaS, jel' tako?
Otac mi je bio grk, gospodine. - Priđi bliže vatri.
Odakle si ti, Bothose? - Iz armije.
To je sve što oduvijek znam.
Pokupili su me s ulice, obučili, pokazali da mogu biti netko.
Reci mi onda, Bothose, osjećaš li se bolje ili gore?
Macrose?
Da spasim svoj život trčao sam iz Numidie.
Nisam prestao sve do Grčke. Tamo sam trčao zbog sporta.
A sada opet trčim za svoj život.
Svi smo daleko od svojih kuća.
Ovo mi je trebalo biti posljednje.
Još uvijek može biti.
Bacio sam oko na farmu u Tuscany, gdje sunce grije kožu.
Brick...
Kakvo je to uopće, ime?
Skraćeno od...Ubrickulius.
Tvoja majka sigurno je bila...mudra.
Bila je jebeni komedijaš.
Znači " Brick".
Odspavajte. Ja ću prvi stražariti.
Generale. - Gdje su moji ljudi?
S tvojim bogovima.
Izdajice!
Odgovorila bi ti na to, ali ne može govoriti.
Znaš li zašto?
Bila je samo dijete kada je došla kod nas tražeći utočište.
Njeno selo je poklano za kaznu zbog otpora Rimskoj vlasti.
Da postave primjer, osljepili su joj oca.
Silovali njenu majku sve dok nije preklinjala za smrću.
Etain je bila prisiljena gledati...
prije nego što je i sama silovana.
I na kraju su joj odsjekli jezik da ne može pričati o zločinima
krvave Rimske Imperije.
Dolutala je na sjever i došla kod nas u utočište.
Podigli smo je i učinili je jednom od nas.
A kada je porasla, poslali smo je natrag k vama,
kao lažnog saveznika, da vas isporuči u naše ruke.
Vojska je još raštrkana.
Kada se smrači, upadamo.
Dođite.
Hajde.
Brick, Bothos, sa mnom. Ostali, pazite na perimetar.
Generale.
Legija?- Samo ja i mala kohorta smo preostali.
Jebi ga.
Sranje.
Hajde.
Ostavi me.
Zašuti.
Treba nam sjekira! - Odlazite!
Nećemo vas napustiti, gospodine.
Ono što je ostalo od legije je pod tvojim zapovjedništvom. Krenite.
Moramo krenuti.
Idite!
Odvedi ih kući.
To je za Devetu.
Gdje je Thax?
Morao se pobrinuti za mali problem.
Imam generalovu kacigu. Gdje je on?
Nismo ga mogli osloboditi. Idemo.
Došli smo čak ovdje ni za što!
Jebi ga.
Vidiš li što si napravio?
Prije nego što umreš, znaj da oni
koji su ovo napravili neće doživjeti da pričaju tvoju priču.
Završite onda s ovim.
Tvoji Rimski prijatelji trebali su znati
da se hladno gvožđe ne savija. Lomi se.
Što sada čekate? Bojite me se?
Nema dovoljno hrabrih?
Da vidimo od čega si... vučice.
Hajde!
Hajde. Moramo se kretati da održimo prednost.
Pješice, preko ovoga?
Gdje oni mogu oklijevati, mi moramo nastaviti.
Nastavimo kretanje. Na sjever.
Ali naši su na jugu.
I tamo će nas upravo tražiti.
Slušajte... ne možemo im pobjeći.
Zato ih moramo nadmudriti.
Idemo na sjever, zavaramo im trag, onda krenemo na zapad, pa na jug.
Potrajaće danima, možda tjednima.
Ali toliko smo u neprijateljskoj teritoriji
da nam je to jedina šansa za povratkom.
Idemo!
Onda će ti ovo trebati, centurione.
Kada Picti krenu za tobom, nikada ne staju.
Mogu trčati satima, jahati danima.
Jedva nešto pojedu i rijetko spavaju.
Etain, kao vučica, učena je loviti od rođenja.
To je pola osjećaj, pola instikt.
Zna čitati teren, tražiti tragove prolaska,
vodi svoju potragu do kraja i približiti se da ubije.
Sada lovi Rimljane.
Sada smo mi plijen.
Nastavi! Nastavi dalje!
Stanite!
Leo, moramo nastaviti! - Ne. Moramo se odomoriti.
Ne mogu dalje, previše je hladno. - Hajde, prihvati ga.
Brick, pronađi sklonište, bilo gdje samo dalje od ovog vjetra.
Dosta. Pomozite mi.
Usporava nas. Samo recite i pobrinut ću se.
Živjet ćemo zajedno ili umrijeti odvojeni...počevši od tebe.
Možeš ovo trpiti ako želiš,
ali čim se ukaže prilika, pobrinut ću se za njega sam.
Bit će to tvoja sahrana.
Kada oboje lica plavom bojom,
to je više od dekoracije.
To je sveti čin.
Za Picte, to znači da će prije umrijeti nego podbaciti.
To za njih znači... nema povratka.
Ovi ljudi su nešto najbolje što sam vidio.
Jesam li vrijedan voditi ih?
Otac me je učio da je u životu dužnost i čast iznad svega.
Čovjek koji ne drži riječ nije ništa bolji od zvijeri.
Obećao sam generalu da ću odvesti vojnike kući.
To je moj zadatak.
To je moja dužnost.
Nije loše za Grka. Hajde.
Pijte dok je vruća.
Što je to? - Želudac.
Trava unutar njega je poluprobavljena.
Probajte, dobro je.
Quintuse. Mogli su ga čuti s velike razdaljine.
Što je bilo?
Pokret! Pokret!
Trči! Trči!
Ovuda!
Trčite. Hajde, idemo.
Hajde, penjite se!
Idemo!
Dolaze!
Približavaju se. - Hajde! Penjite guzice gore.
Hajde. Daj mi ruku!
Ne!
Sranje!
Moramo skočiti. - Jesi li poludio?
Hajde! - Jebi ga.
Ne mogu! - Možeš!
Možeš!
Ne! Tarak!
Da li si dobro? Hajde ovamo.
Uhvati ga. - Imam ga.
Gde je Tarak?
Izgubili smo ga.
Thax, Macros?
Izađimo odavde.
Hajde.
Skinimo tunike, otežavaju nas.
Sranje.
Možeš li hodati? - Mogu.
Onda možeš i trčati.
Pratili su nas nizvodno.
Tako je. Nastavite dalje.
Sranje!
Pronašla nas je. - Prokleta vještica.
Kako je to moguće?
Nema tu magije, ona je tragač. I niz vjetar je od nas.
Što se događa? - Prave logor u dolini.
Nije ih briga što znamo gdje su.
Ali neće očekivati...nas.
Bohtose, čuvaj Lea.
Što ćete napraviti? - Izjednačit ćemo snage.
Hajde.
Quintuse!
Gdje je ona?
Zašto nas lovite?
Jedan od vas je ubio kraljevog sina.
Gorlacon se zakleo da će vam se svima osvetiti.
Ubij ga i završi više s tim.
Vaši prijatelji s druge strane rijeke već su ubijeni.
Ne!
Odsjekli su mu glavu.
Bothose! - Imali su istu ideju kao i ti.
Više ne brane svoje živote niti zemlju.
Zakleli su se na krvnu osvetu protiv nas.
I neće se smiriti...
dok ih ne budemo preklinjali... za smrt.
Da li si spreman kleknuti i moliti?
Ja ne mogu više. Beznadno je. - Beznadno?
Beznadno je ono o čemu se pjeva i pišu pjesme.
Beznadnoje ono u legendama, Bothose.
A biti legenda omogućuje jebanje.
Što trebam raditi?
Nastavićemo, sve dok je tama na našoj strani.
Bogovi su nas zaboravili. Sada se sami staramo o sebi.
Macrose! Macrose!
Ja...ne mogu te pratiti.
Ne mogu izdržati.
Macrose, ovako će bar jedan od nas uspjeti.
Proletniče! - Ne kukaj, Macrose.
Završit će brže ako ne kukaš.
Ne ostavljaj me! Thax!
Thax!
Dođite!
Trebali bi zaobići ovo mjesto.
Potrebni su nam hrana i sklonište.
Gdje smo sada dovraga?
Donijet ću vode. Pazi. - Dobro.
U redu je, ne boj se...
Nećemo te povrijediti.
Tko ste vi i što ovdje tražite?
Brick, vrati se unutra.
Vrati se odmah unutra.
Ostavljam te onda njoj.
Nemam ništa vrijedno. - Nismo lopovi. Vojnici smo.
Trebaju nam hrana i sklonište.
Imamo i ranjenika. Potrebna nam je pomoć.
Samo se pokušavamo vratiti kući.
Evo, uzmi ga.
Ne želim ti zlo.
Zovem se Quintus Dias.
Arianne.
Govoriš moj jezik.
Kao i ti moj.
Da li si i ti iz garnizona?
Mislila sam da ne zalazite više toliko na sjever.
Garnizon? Kakav garnizon?
Dva dana južno odavde. - Dolazili su ovamo?
Što misliš otkud znam tvoj jezik?
Radim šta god znam da ih obeshrabrim.
Misle da sam nekromant...
i ostavljaju me na miru.
Obično pali i kod drugih.
Zašto ne i kod tebe?
Previše smo umorni da bi se plašili.
Bilo nas je 3000, a sada smo samo trojica.
Da ti pomognem.
Brick, spusti dolje jebeni nož.
Bothose, postoji rimski garnizon na dva dana odavde.
Sigurno je to Zapadna pogranična postaja kod Mentietha.
Dva dana?
Pogledajmo tvog prijatelja.
Quintuse, što to ona radi?
Ona je Pict i žena...
Dva dobra razloga da joj ne vjerujemo!
Tako, to će zaustaviti krvarenje.
Kape mrtvaca?
Dobro mirišu.
I, kako ti je noga? Je li upalila magija naše vještice?
Quintuse, gljive.
Što? - Pokušava nas otrovati.
Izlječila ti je nogu da bi te ubila?
Kape mrtvaca imaju bijele žilice.
Isplati se poznavati gljive.
Dobro je.
Stvarno je dobro.
Izvanredno je. - Dobro je.
Dosra ste nervozni.
Moraju biti.
Demon nas proganja danonoćno.
Demon?
Zovu je Etain.
Poznaješ je?
Ako vas Etain lovi, to je kao da ste već mrtvi.
To je baš utješno.
Njena duša je prazno vozilo.
Samo Rimska krv može je ispuniti.
Gdje je Arianne?
Otišla je nabaviti nam nešto za doručak.
Da li si dobro?
da li je to za pranje?
Tamo odakle dolazim, nepristojno je prekidati muškarca kad mokri.
Tamo odakle sam ja smatra se da je u redu upozoriti muškarca
kada piša po svom doručku.
Imaš pravo.
Sigurno je bilo oluje sinoć u brdima.
Hajde!
Nevolja. - Gubimo se odavde. Bothose.
Prekasno je za to.
Sakrijte se u ostavi i ne pravite buku.
Stavljamo te u veliku opasnost. Idemo.
Idite sada i imat će vas zaklane i odrane prije večeri.
Ostanite do jutra, i vaš prijatelj će moći hodati.
To je tvoj narod.
Nisu oni moj narod.
Ne od kada me je Gorlacon optužio za vještičarenje i dao mi ovo...
dobilježje kao izgnanika,
i kaznio me da proživim svoj život odbačena i sama.
Kakve okrutnosti nam je sudbina još namijenila?
Pronašli smo sklonište u kući neprijatelja.
Da li je ona anđeo...
ili vrag?
Čisto je. - U redu.
Odmori se.
Ja sam mrzovoljni stari vojnik...
ali ne previše tvrdoglav da priznam pogrešku.
Oprosti što sam te pogrešno procijenio.
Eto tako.
Ohladiće se. - Hvala.
Dala si nam sklonište u svom domu, toplotu svoje vatre,
i riskirala život zbog nas.
Zašto?
Nikome ništa ne dugujem, samo onome koga ja odaberem.
Evo malo hrane za put.
Hvala.
Sretno, Rimljanine.
Sretno i tebi, vještice.
Bothose, ustaj! Hajde.
Moja noga!
Gledaj! Gledaj! Vidiš li vatre koje gore?
Gledaj, vruća hrana i suh krevet. Idemo.
Agricola se povukao nazad.
Imperator Hadrian je izdao naredbu
da se oformi nova obrambena linija na jugu.
Predali smo zemlju za koju smo se borili.
I gdje nas dovodi? - Među sjebane.
Kako joj to uspjeva?
Ne znam za tebe, ali meni je dosta bježanja.
Ovo je sve što sam našao. - Provjerite ih i prebrojte.
Za Virilusa.
Za Devetu.
Bothose, zavlače nas. zapadni zid!
Brick!
Hajde!
Što misliš koliko još? - Ne znam.
Dan jahanja. Možda dva.
To je dovoljno blizu, Thax.
Sranje!
Mislio sam da ste Picti.
A mi smo mislili da si mrtav.
Gdje je Macros?
Vukovi su ga ugrabili.
I to je to? Samo smo mi preostali?
Hej, bar smo nas trojica uspjeli!
Još nismo kod kuće. - O čemu pričaš?
Trebali bi da smo blizu granice. - Nismo.
Agricoli su date nove naredbe za pokret.
Znači Rim je konačno odustao od ove usrane zemlje, a?
Ne mogu reći da mi je žao.
Onda znači da smo se borili ni za što.
Što se dogodilo s dečakom, Thax? - Nemam pojma o čemu pričaš.
Ovo je veliki, jebeni Hadrianov plan? Zid?
Koga je briga? Uspjeli smo.
Idemo! - Bothose, čekaj!
Uspori, centurione.
Thax, što to radiš?
Samo osiguravam da se pravilno razumijemo.
Ja razumijem da je puno dobrih ljudi stradalo zbog onoga što si napravio,
i morat ćeš za to odgovarati.
Kako sam samo znao da ćeš tako misliti?
Hej!
Bothose!
Ovaj izvještaj potvrđuje naše najgore strahove.
Ti si ratovao svoj rat, vojniče, i zaslužio zahvalnost Rima.
Ovaj čovjek će te odvesti u moje privatne odaje i nahranit će te.
Izgledaš izgladnjelo.
Ne možemo se vratiti u Rim osramoćeni.
Bolje je da sudbina legije ostane misterija
nego da se sazna istina o neuspijehu.
Ako se pročuje, svako pleme i svaka nacija će ustati protiv nas.
To je preveliki rizik.
Da li smo se onda složili?
Sudbina Devete legije bit će izbrisana iz zapisa.
Razumijem.
Nadam se da ti se hrana sviđa.
Donjela sam ti malo vina.
To je najmanje što možemo učiniti za heroja Rima.
Zar tako Rim poštuje svoje heroje?
Želiš shraniti istinu i mene s njom?
Ti si preveliki rizik.
Gdje ćeš?
Tamo gdje pripadam.
Ne!
Izgleda da je moj život opet u tvojim rukama, vještice.
Zovem se Quintus Dias.
Bjegunac sam od Rima.
I ovo nije niti početak niti kraj moje priče.
Prijevod i obrada: Movie Master prilagodio na HR nibiru2012